![](https://firtka.if.ua/media/cache/resolve/blog_thumb/data/blog/20899/889847f1b4b98c541996536d66057e9f.jpg%3Fb=18%26d=201203042357)
18 травня в приміщенні Івано-Франківського академічного обласного українського музично-драматичного театру імені Івана Франка відбувся перший сольний концерт відомої артистки та співачки Галини Баранкевич.
Співати Галина почала з дитинства, у 8-9-річному віці відбулися її перші виступи на сцені. Дівчинка закінчила Івано-Франківську музичну школу №2 по класу бандури у викладачів Оксани Вальчак та Марії Судак, змалку співала у ансамблі.
У 14-річному віці Галина записала свою першу пісню. Дівчинка навчалася вокалу у відомих музикантів Івано-Франківська Світлани Гричко, Галини Стасько, Михайла Стефанюка.
Перший сольний концерт Галини Баранкевич виявився дуже насиченим. Окрім сольних виступів, артистка заспівала у дуеті спільно з відомою на Прикарпатті та в Україні співачкою Оксаною Романюк, виступила із відомим колективом «Гуцул-бенд». Серед новинок творчості співачки – пісні, виконані акапельно та романси. Їх молода співачка називає новим кроком у своїй творчості.
До концертної програми увійшли як найперші пісні з репертуару Галини Баранкевич, з якими вона перемагала на численних музичних конкурсах та фестивалях, так і найновіші пісні у творчості артистки.
Звісно, більшість шанувальників творчості Галини Баранкевич асоціюють її творчість саме з акторською діяльністю, проте артистка переконує – акторська діяльність та спів на сцені – це два абсолютно різні моменти.
«Я з дитинства мріяла стати співачкою і це та мрія, яка не залишає мене змалку і до сьогодні. Я в житті не обираю легких шляхів, проте спів більше піддається експериментам, тоді як у театрі мені більше подобається грати класику. У театрі актор залежний від партнерів, від оточуючих людей. А у співі все значно простіше, співаючи, я повністю відкриваюся і це мені ближче», – розповідає Галина Баранкевич.
Співачка зізнається, театр дав їй велику базу, як життєву, так і творчу. Проте саме пісня допомагає їй якнайповніше виразити себе, передати те, що любить і що відчуває, пише Бріз.