![](https://firtka.if.ua/media/cache/resolve/blog_thumb/data/blog/35150/b58094fd7e49712322b9093ce20ac131.jpg)
Наша давня культура – це було шукання Бога в природі, в її явищах, шанування предків і віра в потойбічне життя.
Наша давня культура була величною у своїй творчості і змісті, аж ніяк не нижчою за первісні культури Греції та Риму, які увібрали в себе багато чого з прадавньої культури нашої землі.
Як відомо, в давні часи вода і вогонь мали чарівні властивості: проганяли лихі сили, надавали силу матері-землі (Деметрі) для родючості, подавали здоров’я і сили людині, радість, добробут і таке інше.
Тому у циклі Сонячних свят на початку кожної пори року цим стихіям віддавалась особлива пошана. Отже, на початку весни – а весна починалась після весняного рівнодення – практикувався ритуал обливання водою, який зазвичай виконувався приховано, несподівано та зненацька.
Коли на весні дівчина і хлопець будуть облиті водою, – будуть влітку дощі, буде врожай, “облиті будуть” цілу весну й літо, будуть чисті, здорові, сильні. Дівчина одружиться з омріяним хлопцем, а хлопець – з коханою дівчиною.
На Галичині у цей день парубки, зустрівшися з дівчатами, обливають їх водою , а за це дівчата дарують їм крашанки . На Гуцульщині це відбувається трохи по іншому. Дівчата того дня дають хлопцям крашанки або писанки, можна навіть сказати, не дають, а ховають за пазуху, а хлопці забирають їх, створюючи з дівчиною легку боротьбу. Забравши писанку, хлопці ведуть дівчат до води, обливають, а буває, що й скупають цілу.
Традиції Великоднього обливання існують не тільки в нас. Багато країн мають свої певні традиції, хоча мета у всіх одна – очиститись від «бруду» який накопичився за цілий рік. Серби, наприклад, у Великодню суботу обливають водою будинки, в яких живуть, вірячи, що цим вони виганяють «нечисту силу». А в першу п’ятницю після Великодніх свят вони обмиваються «омахом» – водою з-під млинового колеса, при цьому вони ще кладуть у воду великоднє яйце і зілля – «милодух», або ж взагалі квіти.
У Боснії в цей день купаються у джерельній воді.
Але сплинув час, і традиції трохи змінились. От після Великодня в понеділок хлопці ходили обливати дівчат, так як і колись, а дівчата у вівторок обливали хлопців. Тільки тоді це виглядало так, що хлопець обливав одну-єдину дівчину, і використовував для того свячену воду, або воду, змішану з парфумами, в невеличкій чарочці. Зараз звичайно за чарочку вже давно ніхто не згадує.
Зараз це виглядає трохи по іншому. Традиція обливання дівчат хлопцями залишилась, але вже не така весела та приємна як колись. Зараз чарочками ніхто не обливається, в хід ідуть бутлі води, відра, кульки і будь-які предмети у які можна набрати воду і обливатись. А обливаного вівторка, як такого, вже не існує. По-перше, дівчата не обливають хлопців у вівторок, бо переважно роблять це у понеділок. По-друге, у вівторок деякі хлопці і далі продовжують обливати дівчат. І якщо брати наше сучасне покоління, то зрозуміло, що давня традиція перетворилась на звичайне хуліганство, на типовий день, коли потрібно облити всіх і все, і не просто облити, а зробити так, щоб людина виглядала так, як після купання в басейні, озері чи морі. А симпатію тепер виявляють зовсім по-іншому. Дарують квіти, запрошують на побачення та пишуть освідчення у коханні на стінах, асфальті, парканах.
Що таке обливаний понеділок, напевно, зрозуміло.
Молодь (особливо вихідці з сільської місцевості) каже, що традицій треба дотримуватися. Так, саме традицій. Але не перегинати палицю. Обливання, насамперед, згідно з цією традицією, стосується кавалерів і панянок. Молодь може обливатися і жартувати тільки з рівними собі. І ще одне варто знати: обливаються тільки до обіду! Друга половина обливаного понеділка має бути присвячена культурній програмі, різноманітним розвагам, скажімо, гаївкам. До речі, у давнину обливалися тільки по селах. Міське населення такого звичаю не мало.
Отже, давайте не будемо забувати того, що залишили нам наші предки і будемо відновлювати традиції, які з часом взагалі можуть зникнути та забутись. А коли почнуть забуватись традиції, почне забуватись культура країни, а країна без культури – це вже не держава. Відновлюймо та зробімо нашу культуру багатшою.
За матеріалами tamada.lviv.ua